Имате 1 нов имейл.
10 ноември - жизнени показатели.
Температура, пулс, кислородна сатурация, кръвно налягане
Бъди така всеки ден.
Започва се.
Всяка сутрин в седем, нали? - Да. Вече месеци наред
проверява жизнените показатели на доктор Ча.
Нещо лошо в това? - Не, напротив.
Той не пропуска ден, без да ги прати и тя всеки ден ги проверява.
Получи ли? - Чакай малко.
Няма нов имейл.
Няма ли?
Какво може да е станало?
Не получи ли?
Откога не си говорила с него?
От няколко дни. Беше зает.
Да изчакаме малко.
Да, да изчакаме.
Някакъв проблем ли има?
Днес не получих имейл. Отговори ми, моля те.
Няма нов имейл.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
ДОКТОР ДЖОН
Епизод 16 Желание за среща
Жена на 52. Приета с хълцане, продължило повече от 48 часа.
На пръв поглед, изглежда безобидно, но важното в случая е,
голямата продължителност. Каква може да е причината за това, доктор Хо?
Моля?
Хълцането се причинява от дразнението на френичния нерв
или от киселинен рефлукс.
Ако продължава дълго, може да е нещо в мозъка, или...
Друго? - Инфаркт на миокарда, пневмония,
бронхит, астма и прочие.
Доктор Ким.
Бележникът на доктор Йо Хан
Диагнозата не е състезание.
Друго? - Фарингит, ларингит
гастрит, панкреатит, тумор, абсцес или чернодробно заболяване.
Прелест!
Съжалявам, че закъснях.
Пуснете изследвания и се обадете на неврология и пулмология.
Добре. - Да. Разбрано.
Какво стана? Чухте ли се?
Не. - Обаждане, съобщение или имейл?
Нищо.
Вероятно е твърде зает и е забравил.
Не забрави цели три месеца.
Няма как да се случи сега.
В лабораторията ли ще звъниш?
Не може да се свърже с професора?
Цял ден.
Заминавам. - Къде?
При него? Сега? - Това не се е случвало досега.
Ако не друго, поне пращаше имейл. Със сигурност има проблем.
Ало. - Ало? Кой се обажда?
Казвам се Ши Йонг Канг и търся доктор Ча.
Вие кой сте? - Доктор Смит, колега на доктор Джон.
Някакъв проблем ли има с него? Защо не отговаря на обажданията?
В момента не може да отговори, защото работи по много важен проект.
Проект? Колко дълго ще продължи?
Поне няколко дни.
Бихте ли му предали, че съм звъняла?
Моля ви, кажете му да ми се обади.
Разбира се. Няма проблем. - Благодаря.
Притесних се за теб.
Обади ми се веднага щом приключиш с проекта.
Моля те.
Ти си единственият човек,
който ме разбира напълно.
Заболяването ми
и мен самия.
Моят свят, който не е нито горещ, нито студен,
стана топъл, след като те срещнах.
След като имаш такъв отговор, защо не ми го каза?
Защото това ще означава,
да призная, че те обичам.
Може ли този, който си тръгва,
да признае любовта си? - Може.
Можеш да го правиш по всяко време.
Особено, ако не знаеш какво ще се случи утре.
Обичам те.
И аз те обичам.
Джон, направих каквото искаше.
Не се тревожи за нищо. Мисли само за лечението си.
Още не?
А кога ще…
Добре.
Не?
Йо Хан, добре си, нали?
Мина месец, откакто нямам новини от теб.
Чух, че си зает.
Но се тревожа и искам да знам какво правиш.
Моля те, отговори ми при първа възможност.
6 месеца по-късно
Няма нов имейл
Жестока новина.
Каква е новината?
Какво е станало?
Какво има?
Това е доктор Ча!
Какво? - Спри се.
Какво е станало? - За доктор Ча е.
Новото предизвикателство на доктор Ча.
Доктор Ча, който има мутирала версия на гена причинител на CIPA,
се присъедини към изследователски екип
и помогна в създаването на лекарство, облекчаващо болката.
Мисля, че всичко при него е наред.
Толкова много неща е направил за година,
няма съмнение, че е бил изключително зает.
Прав си, затова нямахме връзка с него. Дай, да го видя пак.
Толкова е отслабнал, лицето му се е стопило.
Така е. Участва и като пациент, и като изследовател,
затова, сигурно е бил двойно по-зает.
Да отидем да пийнем по едно. - Да, да идем. По едно, две.
Да тръгваме, хайде.
Доктор Канг, опитай се да го разбереш.
Мъжете трудно вършат две неща едновременно.
Вярно е. Освен това, проектът е невероятно сериозен.
Не може да се обажда всеки ден. - Естествено.
Практически е невъзможно. - Точно.
Спри се. - Защо да спра?
Мисля, че любовта между мъжете и жените,
трябва да е като при котките.
Перфектно те докарват до отчаяние.
Докато кучетата, само те гледат в очите.
Наричаш сестра ми кучка? С куче ли я сравни току-що?
Не е това… - Намекваш, че греши,
като му обръща внимание? - Защо си го изкарваш на мен?
И аз обичам кучетата. - Забрави.
Не искам да чувам нито дума от мъж.
Како, да пием!
Никога няма да съм номер едно
за Ча Йо Хан.
Пак ли? Не плачи!
Пациентите му винаги бяха преди мен.
А сега го интересуват само изследванията.
Лош Ча Йо Хан!
Да, лош Йо Хан!
Много лош.
Не плачи.
Забрави го.
Как да го забравя?
Не мога да го забравя.
Како, да вървим.
3 години по-късно
"Подозирам остър апендицит".
Кой беше?
Аз.
Постарал си се.
Не можеш една диагноза да поставиш. Глупав, несръчен, поне опит да имаше.
Втора година си. Това ли беше най-доброто, което измисли?
Тук не е опитна лаборатория, в която да тренираш върху хората.
Свърши страхотна работа.
Ако за това се молят ушите ти, върни се в училище.
Отговорете. - Ще се стараем повече.
Пълно разочарование. Не мога да повярвам. Изчезвайте.
Извинявай, ама как беше прякорът й?
Лу Канг. - Наистина ли е Лу Канг?
Лудата Канг.
Извинете.
Отдавна не сме се виждали.
Добре ли си?
Да.
Канг Ши Йонг анестезиолог
Вече си аспирант първа година?
Да.
Поздравления.
Видях резултатите. Завършен първи етап на тестовете.
Благодаря.
Как си със здравето?
По-добре съм.
Много по-добре.
Радвам се да го чуя.
Кога се върна в Корея?
Преди около година.
Какво правиш тук?
За какво си дошъл в болницата?
Ало.
Добре, веднага идвам.
Трябва да ида при пациент.
Разбира се, върви.
План за палиативна и хосписна грижа.
Хосписна грижа? - Да.
В момента имаме около двадесет легла.
Искам да го разширим до център за грижа за терминални пациенти.
Тоест, ще ги поддържаме, без да лекуваме?
И? - Не сме старчески дом.
Няма да ни помогне и финансово. Наистина ли трябва да го правим?
Не съм ли прав? - Нашата цел като лекари,
не е само лечение на заболяванията,
а и подобряване качеството на живот на болните.
Смъртта невинаги идва моментално. Тя е продължителен процес.
Нашата цел е да подкрепяме пациентите до края им.
Напълно съм съгласна с председател Мин.
Досега изпращахме вкъщи всички, които смятахме за безнадеждни.
В този случай, повече няма да изпитваме вина.
Намирам идеята за добра.
Този бизнес не е печеливш.
Защо държи да го направим? - Именно.
Отдавна забелязвам у нея признаци на безразсъдност.
Те Гьонг, доктор Ча е тук.
Знам. Кажи му да дойде да поговорим. - Добре.
Какво става?
Съжалявам, че закъснях.
Какъв е проблемът? - Получи силни коремни болки.
Аналгетиците не помагат.
Вече не боли.
Моля? - Защо?
Наистина ли сте добре?
Да, нали ви казах?
В един момент болката ме убива, а в следващия съм добре.
Жестока новина! Абсолютно жестока!
Извинете.
Доктор И… - Няма фамилна история
за конвулсивно заболяване. ЕхоКГ, рентген, както и скенерът,
не показват изменения. - Да кажа…
Следобед ще направим гастро и колоноскопия.
Тъй като миналия път не открихме аномалии,
този път ще направим фекален имунохимичен тест.
Какво има, доктор Хо? Какво толкова искаш да кажеш?
Работата е там, че доктор Ча е в болницата.
Професорът? В момента?
Да, видели са го.
Страхотно. Кога си е дошъл?
Ще се върне ли на работа при нас?
Не знам, ама казват, че изглежда супер.
И преди беше готин, но сега е добавил мускули.
Жестоко харизматичен! - Не се изненадвам.
Изследванията му се увенчаха с успех,
лекарството ще получи изключителни права за продажба.
Нека поема тази пациентка. - Но тя е моя грижа.
Нека я поема. Днес искам да съм много ангажирана.
Добре ли сте? - Чувате ли ме?
Госпожице. - Госпожице!
Опишете болката.
Оплака се от гадене. - Да, появиха се конвулсии в стомаха.
Нека проверя.
Заспа ли?
Какво може да е? - Може ли?
Имаш идея?
Нямам, но защо не питаме доктор Ча?
Да питаме доктор Ча? - Да.
Извинете, че ви прекъсвам,
но кой е доктор Ча?
Вие, деца, може да не знаете, но той е жива легенда.
Наричат го доктор 10 секунди. Поставя диагноза на момента.
Това ме връща към дните,
когато не можех спокойно да си изям пилешкото.
Дали да не пробваме да го питаме?
Какво? Не можем ли сами да се справим?
Досега се оправяхме чудесно. Съгласен ли си, докторе?
Какво? Да, добре се справяме.
Какво й прищрака?
Видя ли го вече?
Видяла си го.
Какво каза? Кога се е върнал?
Преди година. - Една година?
Защо се появява след години мълчание?
Мина доста време. - Така е, госпожо председател.
Разбрах, че лекарството е на път да бъде одобрено.
Поздравления. - Благодаря.
План за палиативна и хосписна грижа.
Сформирате екип за палиативни грижи? - Да.
Искам хора, които ще се справят с болката и с психологическия момент.
За съжаление, лекарят не може да излекува смъртта.
Но е в състояние да предложи нещо по-ценно.
Можем да успокоим както тялото, така и мислите на умиращите.
Искам да поемеш ръководството на центъра.
Какво ще кажеш?
Ало? - Професоре.
Да. - Видяхте ли се с Ши Йонг?
Да, най-накрая.
Въпреки че беше за кратко.
Професоре, трябва да поставим диагноза на пациентка.
Така ли?
Част 2
Будна е.
Събудихте ли се?
Как се чувствате? - Колко дълго спах?
Около час.
Нищо не е. Веднъж спах цели 12 часа.
Без прекъсване? - Да.
Между другото, кога ще мога да ям?
Хранете се бавно. - Благодаря ви, докторе.
Така сте повече от 10 години?
Имате болки поне пет пъти на ден.
Болката продължава между една и пет минути.
Няма повръщане, разстройство или треска.
Заспивате веднага след пристъпите, но не губите съзнание.
Напоследък се появяват подуване и коремна инфлация.
Понякога болката е придружена от гадене.
Точно така. - Резултатите излязоха.
Всичко е нормално, нали? - Да.
ПКК и клинико-химичните показатели са в норма.
Може ли да видя?
Храносмилателните ензими също са в норма.
Казах ви. Всички изследвания, които съм правила, са нормални.
Вярвате ли ми?
Навсякъде мислят, че е СРДЧ или психосоматично заболяване.
А някой лекари подозират, че имам синдром на Мюнхаузен.
Сигурно защото изследванията са нормални.
Сигурно. Вие как мислите?
Лъжа ли или не?
Веднъж, моят професор ми каза:
"Причината може да не е известна, но няма болка без причина."
Не знам кога ще започне да ме боли.
Затова съм притеснена през цялото време.
Не сега. Моля те, нека бъде по-късно.
Това е, за което се моля.
Докторе.
Освободете ме от кошмара.
Моля ви.
Ще направим всичко по силите си.
Не губете кураж.
Нахранете се и ще продължим с изследванията.
Добре.
Какво е това?
На английски е. Добре ли си с езика?
От приятел е. Нямаше да го чета, точно защото не е на корейски.
Но тогава видях името на доктор Ча.
За какво става въпрос?
Какво пише?
Ела с мен за малко.
Три месеца след започването си в лабораторията,
замалко да умре от пневмоцистната пневмония.
Това е точно, когато спря да се обажда.
И какво? - Точно затова не се е обаждал.
След това се е фокусирал върху изследванията.
Вложил е всичко в тях, защото е смятал, че няма много време.
Точно в негов стил. Знам го.
Това не е ли добро извинение за мълчанието му?
За тогава, да. Но не и след това.
В Корея е от година. Как нито веднъж…
Всъщност, вече няма смисъл.
Непознат номер
Направихте ли й електроенцефалограма?
Ало.
Професоре, ти си, нали?
ПКК и клинико-химичните показатели са в норма.
Може ли да видя?
Храносмилателните ензими също са в норма.
Какво имаш предвид? - Направихте ли електроенцефалограма?
Или може би, има такава отпреди?
Миналата година са й правили ЯМР и ЕЕГ.
Какви са резултатите?
Не са намерили нищо нередно.
Рутинна ЕЕГ ли е била? - Да.
Краткосрочен мониторинг.
Нужно е 24-часово наблюдение.
Защо го направи?
Защо не ми каза, че си болен?
Нали обеща да ми казваш всичко?
Не помисли ли за мен?
Можеше да умреш. Защо реши да премълчиш?
В последните три години, не бях сигурен за нищо.
За здравето ми,
или за времето, което ми остава.
Но в едно нещо бях напълно сигурен.
Вярвах, че любовта ни няма да угасне толкова лесно.
Не исках да го повтарям.
Исках да се върна едва тогава,
когато съм напълно възстановен
и мога да убедя и теб в това.
Извинявай, Ши Йонг.
Извинявай.
Точно сега,
не е време да проливаш сълзи.
Върни се при пациентката си. Направи, каквото казах.
Записвайте мозъчните вълни 24 часа. - Защо да го направим?
Оплаква се от остри коремни болки, продължаващи само минути.
След това изпада в сън, без да губи съзнание.
Обезболяващите не действат, изследванията са в норма.
Ако по време на болката се наблюдават епилептични вълни…
Абдоминална епилепсия. - Това е само вероятност.
Симптомите съвпадат. Изобщо не помислихме за епилепсия.
Затова лекарствата и обезболяващите не помагат.
Антиконвулсивните лекарства ще извършат чудеса.
Точно така.
Професоре! - Професоре!
Отдавна не сме се виждали. Как ми липсвахте.
Защо не се обаждахте? Знаете ли как чакахме?
И вие много ми липсвахте.
Ама на мен ми липсвахте повече.
Професоре. Толкова слаб изглеждахте на снимката.
Много ми липсвахте, професоре.
Добре, добре. - Толкова ми беше мъчно за вас.
Абдоминална епилепсия? - Да.
Досега не са наблюдавали мозъчните импулси продължително време.
Да се обадим в неврологията?
Да, да го направим.
Доктор И. - Какво има?
Срещнахме доктор Ча. - Къде? Наистина ли е тук?
Наистина. Ще вечеря с нас.
Пак ще се съберем. Матон, матон. - Матон.
Какво ти стана?
Толкова съм щастлив. Беше ми мъчно за доктор Ча.
На мен също.
Ще се обадя в неврологията. - Добре.
Доктор И.
Стискам ви палци. Ще проверим записите след 24 часа.
Искаме да видим дали имате епилептични епизоди.
Може да не ви е съвсем удобно. - Готова съм на всичко, за диагноза.
Ще се видим по-късно.
Матон, матон, готови сме.
Нашият скъп професор.
Кажете ни, ама честно. Не ви ли липсвахме?
Как да не сме? Защо да не сме? Естествено, да.
Нашият екип е единствен. - Правилно.
Изоставихте ни безсърдечно, а ние така искахме да ви задържим.
Той не е безсърдечен. Остави ни, защото откри велика кауза.
И вижте какви са резултатите.
Точно. Използва редкия си ген,
и създаде лекарство.
Доктор Хо, изоставаш.
Добре. Разбирам, че сте бил зает.
Но защо не ни изпратихте поне едно съобщение?
В Корея сте от година, а ние и понятие си нямаме за това.
Какво?
Извинете ме за момент.
Не ме спирай. Защо винаги съсипваш събиранията ни?
Не ме спирай. - Доктор Хо.
Разбира се. Да, до утре.
И още нещо.
Липсваше ми.
Да.
За съжаление, трябва да си тръгвам. - Веднага?
Да. - Чакайте малко. Кажете ни само едно.
Ще се върнете ли при нас?
Ще работим заедно, нали?
Не съвсем. - Тогава какво?
Няма ли да ви виждаме? - Защо не?
Трябва ли да работим заедно, за да се срещаме?
Радвам се, че се видяхме. До скоро.
Ще ви закарам.
Колата ми е в болницата.
Тръгвам. До скоро. Не ставайте.
Како, пий!
До дъно.
Такъв като него сигурно получава много предложения.
Защо му е да се връща обратно.
Каквото и да се случва, важни са чувствата му.
Доктор Ча те наблюдаваше отблизо.
В продължение на цяла година.
Доктор Ча? Какво става?
Това фотошоп ли е? Кой го направи?
Доктор Хо.
Какво? През цялото време си знаел?
Мислите ли, че не ми се обади цяла година?
Знаех абсолютно всичко. - Така ли?
Тогава, защо беше театърът със сълзите? Тръпки ме побиха.
Трябва да станеш актьор. - Защо не ни каза?
Все още се лекуваше и трябваше да се възстанови.
Едва наскоро се възстанови.
Но нито за миг не ни забрави, защото е нашият доктор Ча.
Професоре.
Не можах да те забравя.
Няма друг като теб.
Не ме оставяй сама.
Не ходи никъде сам.
Остани до мен.
Така ще бъде.
Канг Ши Йонг. Обичам те.
Без краставици.
Добър апетит. - Благодаря.
Страшно закъснях.
Горе главата!
Да.
Близо съм. Веднага идвам.
Отдавна не сме се виждали. - Наистина отдавна.
Според закона, можем да спрем
ненужното лечение с удължаване на живота.
Трябва да се акцентира преди всичко, върху ограничаване на тези случаи.
Медицината е в състояние да отложи смъртта за по-късно.
Това ще наруши правото ни да живеем без болка.
Този закон може да ни превърне в общество, подтикващо към смърт.
Преди да правим прибързани и драстични промени,
трябва да придобием по-зряло осъзнаване на самата смърт.
Всички уважаващи живота, ще се съгласят,
че не бива да се отказваме така лесно от него,
така, както не бива да оставим някого да страда твърде дълго.
Затова вярвам, че палиативните и хосписни грижи са неутрална земя.
Да. Терминалният пациент не търси лечение,
а грижи. Професионални грижи.
Да. Напълно съм съгласен.
За един нелечимо болен, целта не бива да е самата смърт,
а подобряване качеството на живот, докато краят настъпи.
За постоянно ли се върна? - Да.
Дали ще дойде ден да ползвам обезболяващото, което разработи?
Нашият център също проявява интерес. - Ще се радвам да помогне.
Как си?
Не знам колко още ми остава,
но водя сравнително нормален живот.
Да се видим отново. - Разбира се.
Със сигурност ще се видим.
Отказал е да се върне?
Защо? - Не смята, че се нуждаем от него.
Имаме много други, прекрасни лекари.
Когато новото лекарство се пусне в употреба, ще можем да го ползваме.
Ако се случи, не бих завиждала дори другите да имат сто лекари като него.
Те вече идват насам. Изтрайте съвсем мъничко.
Изправете я. - Добре.
Изпийте това.
Какво е? - 24-часовото наблюдение ясно показа
характерни за абдоминалната епилепсия импулси по време на болката.
Антиконвулсивното лекарство ще облекчи спазмите.
Ще ви наблюдаваме още, но със сигурност няма да страдате.
Значи вече няма да ме боли?
Лекарството ще ви помага да водите нормален живот.
Благодаря ви, докторе.
Благодаря.
Вчера говори ли с доктор Ча?
Да. - Извинявай, че мълчах цяла година.
Ми Ре ми три сол на главата.
Разбрах, че той те е помолил.
Разбирам. И ти благодаря.
Ако нямаше с кого да си говори,
щеше да е много самотен.
Разбра ли къде работи сега?
Да. - Дали да не го посетим някой ден?
След теб. Да вървим.
Почти пристигнахме.
Хем ви казах, но пак сте пушил тайно.
Кога ще ги откажете?
Оплаквате се от болки. Легнете.
Как беше тоалетната? - Добре.
Браво.
Какво?
Почти пристигнахме.
Аз съм лекар.
Какво казахте?
Какво е нужно повече от обезболяващите,
на тези, които броят последните си дни.
Да имат до себе си някой, който разбира страданията им.
Да не пропуснете вечерята. И се движете повече.
И още нещо.
Утехата, че някой споделя болката им.
Гласните му струни са повредени от рака. Как го разбирате?
Здравейте. - Здравейте.
Не разбирам всичко, но много се старая.
Може това, което казва днес, да са последните му думи.
Професоре! - Деца!
Добре дошли.
Откъде искате да започнем?
Ние от клуб на желанията Хансе, вече имаме богат опит.
Бива ни и в почистването. - Може ли
да питам за желанията на пациентите? - Може да правите всичко.
Готови! - Да вървим.
Да отидем там.
Господине, изглеждате напрегнат.
Опитайте да се усмихнете. Прекрасно.
1, 2, 3.
Още веднъж. - Как се казвате?
Отпуснете се.
Ще усетите леко боцване. - Да проверим захарта.
Дайте си ръката.
Добре ли сте? - Боли.
Ще ви изсвиря нещо, въпреки че не съм виртуоз.
Запушете си ушите. Започвам.
Болката означава, че сме живи.
Болката се ражда и живее в нас.
Животът ни започва и завършва с болка.
Да имаме до себе си някого, който ни подкрепя в нужда,
може да намали болката
и да ни даде кураж да я превъзмогнем.
Да разбираме и да споделяме чуждата болка.
Това е последното ми предписание за лечение на болката,
която ни съпътства, докато сме живи.
Превод: Донет Редакция: Kaya
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2019